Mine piger!
Arthur?
- Far? - Jeg kommer nu.
BETALES NU
- Kan du lide den, far? - Den er flot.
- Du kiggede ikke ordentligt. - Jo, jeg gjorde.
Det er mig. Det er din barnepige.
Det er mor. Det er dig.
- Hvorfor ser jeg trist ud? - Sådan ser dit ansigt ud.
Nå, det gør det?
Jeg ville ønske, du ikke skulle rejse.
Ja, men vi har hele weekenden ude på landet, ikke?
I morgen og så torsdag.
Så er vi sammen igen. Det er ikke så længe.
Du ligner din mor.
Har I tog billetterne? Og har I styr på tiderne?
Okay, jeg må af sted. Jeg må ikke komme for sent.
Vi skal nok klare os. Vi ses på fredag. Vink farvel.
De har haft det svært, Kipps -
- og jeg har forståelse for Deres situation.
Men vi kan ikke have nogen på slæb.
Et advokatfirma er ikke velgørenhed.
Godt.
Tomes har vel fortalt om Mrs. Drablow fra Eel Marsh House.
Hun gik bort i sidste måned. Jeg har ikke været der i årevis.
Den gamle enke brød sig ikke om gæster.
Ingen børn?
En søn, der døde som barn.
Det er længe siden. De kan studere sagen på turen.
De skal gennemgå Mrs. Drablows papirer.
Få styr på hendes testamente. Det kræver en del papirarbejde.
- Alt skal gennemgås. - Udmærket.
Vi har brugt en af de lokale, Jerome, men han er ikke til megen nytte.
Jeg håber, Kipps, at De vil benytte lejligheden -
- til at bevise, at De har en fremtid i firmaet.
Det er sidste advarsel.
KONTAKT ÅNDEVERDENEN VIA MEDIET MRS. WYNNE
Mor?
- Mor. - Hej, min skat.
SIDSTE TOG MOD NORDØST KL. 21
Mr. Kipps.
Det er en dreng.
Jeg beklager, Mr. Kipps.
- Er vi forbi Crythin Gifford? - Næste stop.
- Nå, De kommer fra London? - Ja.
For at sælge Eel Marsh House?
De finder ingen lokal køber.
- Bor De på The Gifford Arms? - Ja.
Det er et stykke fra stationen. Jeg kan køre Dem.
Tak.
- Samuel Daily. - Arthur Kipps.
- Det er en flot bil. - Den skræmmer stadig de lokale.
- Så er vi her. - Mange tak.
Tak for selskab, Mr. Daily.
Mr. Kipps? Hvad med middag hos os i morgen?
Vi ser så sjældent nye ansigter, og maden derinde er noget hundeæde.
- Det lyder godt. Tak. - Godnat.
Godaften. Jeg har reserveret et værelse under Mr. Kipps.
- Der er ingen reservation. - Mit kontor har telegraferet.
Vi har ingen ledige værelser, så...
- Godaften. - Godaften.
Jeg fortalte lige, at vi ingen værelser har.
Vi kan jo ikke sende ham ud i det vejr. Det regner.
- Vi må kunne finde en løsning. - Nej.
Medmindre du vil give ham loftsrummet.
Godt så.
Denne vej.
Jeg vil gerne blive til weekenden, for min søn og barnepigen kommer.
Javel.
Det er bedre at holde ferie længere inde i landet.
Det bliver så koldt herude med havgusen.
Havgus. Havgus.
Det er den vej.
- Hvor gammel er Deres søn? - Han er fire.
Skøn alder.
Tak.
Godnat.
Ind.
H. JEROME SAGFØRER
Hallo?
Mrs. Jerome?
- Mr. Kipps? - Ja.
Min mand ville hente Dem på The Gifford Arms.
Det er Mr. Kipps.
Deres rejse var unødvendig.
Vi kunne have sendt papirerne til London. Det hele er her.
Mr. Fisher siger, at De tager hjem i dag.
Jeg skal først have ordnet Mrs. Drablows papirer.
- Det hele er der. - Der skulle være en del i huset.
Jeg er tidligst færdig på fredag.
Det lader sig ikke gøre. Kroen har ingen ledige værelser.
Så må jeg kontakte mit kontor. Har De en telefon?
Ikke engang Mr. Daily har en telefon. Der er ingen i byen.
Så må jeg sende et telegram.
Postkontoret er lukket onsdag morgen. Toget afgår om en halv time.
Mr. Keckwick venter udenfor med Deres bagage.
Hyggeligt at træffe Dem, Mr. Kipps.
Mr. Keckwick, i stedet for stationen vil jeg køres til Eel Marsh House.
Jerome har betalt mig for at køre Dem til stationen.
- Seks, og jeg skal overveje det. - Seks shilling?
Ingen andre vil køre Dem derud.
Så er vi her.
- Kan De hente mig klokken 15? - Nej.
Jeg skal tilbage til fastlandet, før det bliver højvande.
Jeg kan først hente Dem ved femtiden.
Klokken fem, så.
NATHANIEL, 1 ÅR FRA MOR OG FAR
DØDSATTEST
NATHANIEL DRABLOW, 7 ÅR
DRUKNET I MARSKEN LIG IKKE BJÆRGET
Kom så.
Hallo?
Hvem der?
Keckwick!
Mor!
Jeg hørte altså en ulykke, Hr. Betjent.
Ingen har benyttet den vej i årevis.
Ikke siden Drablow-knægten druknede i marsken.
- Eel Marsh House er tomt. - Nej, jeg så en kvinde der.
Lige et øjeblik.
Min søster har brug for hjælp.
Hvad er der galt? Hvad hedder du?
- Hun hedder Victoria Hardy. - Hvad er der sket?
Hun drak lud, mens vores mor var ude.
- Lud. Åh nej. Hr. Betjent! - Dør hun?
Hr. betjent! Det skal nok gå. Må jeg se...
Hr. betjent!
Nej!
Mit barn!
Hallo? Mrs. Fisher?
Det er sent. De når ikke toget til London.
Jeg kan ikke rejse endnu.
- De må ikke tage tilbage til huset. - Hvorfor ikke?
Mr. Kipps, De sagde, at De havde en søn.
- Ja. - Tag hjem til ham.
Pas på ham. Hold af ham.
Det gør jeg også.
- Mr. Kipps. - Mr. Daily.
Godt at se Dem. Jeg siger lige godnat til min søn, Nicholas.
- Må jeg kondolere. - Det er længe siden.
Der er plads til min kone og mig, så vi en dag kan forenes. Kom.
Jeg hørte om pigen i landsbyen. Forfærdeligt. Er De ovenpå igen?
Ja.
Min kone har ikke hørt det, så lad emnet ligge.
Faktisk ser jeg helst, at vi ikke taler om børn.
- Han ville være deres jævnaldrende. - Tak, Archer.
- Der er du, min kære. - Mr. Kipps. Sikke en fornøjelse.
Jeg beklager udseendet, men jeg stod pludselig uden logi.
- Så må han bo hos os, ikke? - Naturligvis.
- Arthur. - Tak.
- Tvillingerne deltager ikke. - De generer da ikke Mr. Kipps.
- Slet ikke. - Emily!
Sådan. Hils på Mr. Kipps.
Goddag.
Tak, Archer.
Er De gift, Mr. Kipps? Nej, det er uhøfligt at sluge maden.
- Nogen børn? - En søn.
Dejligt. Så ender De ikke som os.
Stenrige, men uden arvinger.
- Har han fortalt om Nicholas? - Elizabeth.
Det er ham.
Jeg har selv malet det. Jeg elsker at male og tegne.
- Det er yndigt. - Nicholas elskede også at tegne.
- Det gør han stadig. - Elizabeth.
- Han vil tegne noget til Dem. - Elizabeth.
Elizabeth, nej!
Elizabeth!
- Archer, hent medicinen! - Nej.
Medicinen!
Jeg troede, at lidt selskab ville hjælpe.
Hun er overbevist om, at vores søn taler igennem hende.
Du tror vel ikke på spiritisme?
Ikke førhen.
Men siden min kone gik bort... ved jeg ikke.
Tilgiv mig. Jeg vidste ikke...
Sommetider føler jeg, at hun er hos mig.
Sommetider... føler jeg, at hun er der i rummet.
At hun vil i kontakt med mig.
Vær varsom med de svindlere, der taler om at kontakte de døde.
De udnytter dem, der er i nød, og gør mere skade end gavn.
De kan i værste fald blot skuffe.
Jeg må lede videre.
Det er ikke naturligt at miste nogen i så ung en alder -
- men hvor ender vi, hvis vi åbner døren for overtro?
Det svarer til at jage skygger, Arthur.
Når vi dør, skal vi derop. Vi bliver ikke hernede.
Kom nu. Læg dig.
Jeg risikerer at miste mit arbejde.
Hvis Jerome hjælper mig, kan jeg mødes med min søn.
Jerome er næppe til nogen hjælp.
Mr. Jerome?
- Gå væk! - Jeg gør dig ikke noget.
Du slog Victoria Hardy ihjel! Gå væk med dig!
Gå væk! Gå væk!
- Hvad pokker foregår der? - Det er vanvid.
Vi kører ud til huset.
Hvorfor rejste De ikke, da vi bad Dem om det?
Hans datter er død.
De så hende. De så kvinden ved huset.
Send ham nu hjem. Det nytter ikke noget.
Jeres overtroiske vås.
Var det overtroisk vås, der tog Deres søn?
Udmærket. Jeg kører ham til stationen.
Tag dig ikke af dem. De lever stadig i Middelalderen.
- Men jeg så nogen ved huset. - Det er bare et afsondret sted.
Når huset er solgt, kan folk komme videre.
Værsgo. Her er forsyninger.
Det bliver højvande klokken 23. Jeg henter dig inden.
Jeg foretrækker faktisk at arbejde natten over.
Så tag hunden. Kom, min ven.
Så har du lidt selskab. Du skal ikke jagte skygger, Arthur.
TIL HELVEDE MED DIG, DIN SKØGE
HUN SKRÆMMER MIG I GRAVEN
FORSVIND
GUD BESKYTTER MIG
NATHANIEL DRABLOW ALICE OG CHARLES DRABLOWS SØN
JENNET HUMFRYE
ALICE DRABLOWS SØSTER I GUDS HÆNDER
KÆRE NATHANIEL TILLYKKE MED DAGEN FRA MOR
Kære Alice.
Jeg er tvunget til at opgive min søn.
Når du får lægerne til at erklære mig uegnet som mor, har jeg intet valg.
Du og Charles kan tage ham fra mig, men han er min.
Han bliver aldrig din. Jennet.
ADOPTIVFORÆLDRE: CHARLES OG ALICE DRABLOW
BIOLOGISK MOR: JENNET HUMFRYE
Kære Alice.
Jeg kan knap sætte ord på det svigt, jeg føler fra dig, min egen søster -
- når du nægter at lade mig besøge min søn eller sende fødselsdagskort.
Du gør det ikke for drengens bedste, men for at skade mig.
Han er min. Jeg skal nok finde en udvej.
Du forsøgte ikke at redde ham. Du reddede bare dig selv.
Du gav ham ingen begravelse. Du efterlod ham i mudderet.
Hans blod er på dine hænder.
Jeg tilgiver dig aldrig. Må du rådne i helvede.
DØDSATTEST JENNET HUMFRYE, 30 ÅR
SELVMORD HÆNGTE SIG I BØRNEVÆRELSET
Han bliver aldrig din.
DU KUNNE HAVE REDDET HAM
Hvem der?
Du tror ikke på mig, vel?
Jeg tror, at selv det klareste hoved kan forledes af mørket.
Jeg så dem. Jeg så hende og hendes dreng.
Nej, drengen blev taget af marsken. Liget blev aldrig fundet.
Jeg så dem.
Åh nej.
Nej!
Lucy!
Arthur!
Nej! Nej!
Bliv der. Jeg henter dig.
Nej!
Arthur?
Her.
Jeg kan huske, da de mistede deres første barn.
De valgte at få et nyt. Lucy.
De spærrede hende inde for at beskytte hende.
- Man kan jo aldrig erstatte... - Hun stod der, Sam.
Du er træt. Du trænger til et hvil.
Hvad skete der med ham, Mrs. Daily?
Han legede på stranden med sine venner.
Man mente, at tidevandet overraskede dem.
De har set hende, ikke?
Hun var der i dag under branden.
Hun er der altid.
De må ikke bebrejde Dem selv.
- Hvorfor skulle jeg det? - Fordi De ikke lyttede.
- Fordi De ikke holdt Dem væk. - Jeg er ikke helt med.
Hver gang hun er blevet set -
- på vejen derud, på marsken eller på selve grunden -
- uanset hvor flygtigt og af hvem -
- har resultatet været det samme.
Ja?
På voldsom eller tragisk vis har et barn mistet livet.
Så mange. Så mange børn.
Så mange børn...
Familien Fishers døtre og familien Jeromes ældste.
- Keckwicks søn, min Nicholas... - Hvordan?
Mrs. Daily?
Hun tvinger os... Hun tvinger os til at gøre det...
Hun tvinger os.
De tog hendes søn. Nu tager hun os.
Hun så Dem.
Hun kommer.
- Elizabeth! - Sam!
- Elizabeth!
Nej!
Joseph.
Vi kan sende et telegram, før de når at stige på toget.
Hvorfor kørte du mig derud, når historierne kunne være sande?
Jeg troede aldrig på dem. Jeg havde intet valg.
Enten venter Nicholas et bedre sted, eller også er han fortabt.
Hvad ville du vælge at tro på?
Min søn lever stadig, og han er på vej hertil.
Åh nej.
Den nærmeste landsby ligger en time herfra.
Så er det for sent.
Hvornår er det lavvande igen?
Klokken fem. Hvorfor?
Hvis vi kan genforene Jennet Humfrye og hendes søn, finder hun måske ro.
- De fandt aldrig liget, Arthur. - Men du har noget, de ikke havde.
Arthur?
Sam, jeg kan mærke den. Lige under mine fødder.
- Jeg binder den lige fast. - Pas nu på.
Arthur?
Åh nej.
Fortsæt.
- Du må ikke stoppe! - Sømmet er i bund.
Jeg har fundet drengen.
Kan du komme længere tilbage?
Motoren kan ikke klare mere!
Kom nu.
Den synker.
Skynd dig!
Kom.
Lad os begrave ham. Lad os få det overstået.
Sam. Der er noget, jeg må gøre først.
De er faret vild.
De skal finde hinanden.
Tiden er snart inde.
Kom.
Nicholas?
Far?
Arthur!
Arthur.
Jeg tror, at hun er væk.
Jeg tilgiver dig aldrig for, at du lod min dreng dø.
Jeg tilgiver dig aldrig...
Tilgiver aldrig.
Tilgiver aldrig. Tilgiver aldrig.
Et trin ad gangen. God dreng.
- Joseph! - Far!
Joseph, det er min ven Sam.
- Goddag, Sam. - Goddag. Hyggeligt at møde dig.
Planerne er ændret. Vi tager direkte hjem til London.
Vil du skaffe billetter? Jeg forklarer senere.
- Vil du ikke hvile ud før rejsen? - Jeg vil bare hjem med ham.
Det forstår jeg godt.
Tre billetter til London, tak.
- Klarer du og Elizabeth jer? - Det skal vi nok.
Sam?
Far? Hvem er den dame?
Det er din mor.
Oversat af Peter Bjerre Rosa SDI Media Denmark